DUPĂ UN ROMAN DE RICHARD K MORGAN
Pacea... e o iluzie.
Oricât de liniştită arpărea lumea...
pacea durează puţin.
Pacea e o luptă împotriva propriei noastre firi.
O piele pe care o întindem peste oasele, muşchii şi tendoanele
sălbăticiei noastre intrinseci.
Ce faci?
N-o putem lăsa aici.
Nu e problema noastră. Vrei să fim arestaţi?
Las-o... Dă-i drumul.
Instinctul violenţei se cuibăreşte în noi ca un parazit,
aşteptând să ne absoarbă mânia, şi să crească până dă pe afară.
Doar războiul îl înţelegem cu adevărat.
Trăiască revolta!
Trăiască Quellcrist Falconer...
Dumnezeule!
Ce dracu'?
Fără târfe. Ieşi din camera mea.
- Aş vrea eu, dar am treabă aici. - Poţi păstra banii.
Câtă generozitate! Dar nu sunt banii tăi, nu?
Nu e o doamnă a nopţii! Dra Prescott e avocat.
Hotelul pare mai atent decât tine, dle Kovacs.
E dezamăgitor,
având în vedere cât efort şi câţi bani l-ai costat pe dl Bancroft.
Lucrezi pentru Bancroft.
Doar pentru dumnealui. Îmi dai...
- Unde-mi sunt hainele? - Zdrenţele pătate de sânge sunt aici.
Dar mi-am luat libertatea de a-ţi procura haine
mai potrivite statutului tău de confident al unui matusalemic.
Nu e confident. E mercenar.
Condu-o jos.
Şi, dacă nu e prea mare deranjul, nu mai lăsa pe nimeni în camera mea.
Se aprind luminile. 20%.
Bună, Hawkeye!
Bună, locotenent Ortega! Vrei informaţii despre ţintă?
Am dormit foarte bine, mulţumesc. Tu?
Nu înţeleg întrebarea.
POLIŢIA BAY CITY
Ai răspuns mai bine decât mulţi alţii lângă care mă trezesc.
Nu înţeleg întrebarea.
Las-o baltă, Hawkeye.
Anunţă-mă dacă Kovacs merge undeva.
ÎN ONOAREA CURAJULUI CELOR CĂZUŢI
Nu aşa îşi încep ziua oamenii normali.
Cafea, cereale poate. Pâine prăjită. Pâine prăjită de altcineva...
Nu vreau nimic.
Poate fi plăcut dimineaţa să împarţi pâinea prăjită cu cineva.
Nu vreau sugestii culinare pentru viaţa mea personală.
Care viaţă personală?
Calmează-te.
Nu contează cine-i Kovacs, nu-l lăsa să te irite aşa.
Bancroft te provoacă atât de mult, încât o s-o păţeşti.
Ce-a fost asta?
Încă o rundă?
E un dispozitiv de urmărire.
Doar că asta nu se poate, fiindcă n-avem mandat pentru niciun caz.
Dacă l-aş vedea, ar trebui să raportez.
Bine că nu l-am văzut.
Nu-mi mulţumi. Doar opreşte-te.
Uită de Kovacs. N-ai ce să găseşti acolo.
Crezi că nu ştiu asta?
Hawkeye, localizează ţinta.
CPT FRANCISCO ORTEGA
Procesez mişcările ţintei.
Ţinta e la Psychasec, Filiala Mission.
Bun venit la Psychasec!
Vă rog să staţi în faţa ecranului de identificare.
Dră Prescott... Dle Kovacs...
Dl director Nyman va coborî imediat.
Vreau să discut cu anturajul lui Bancroft. Şi cel personal, şi cel de afaceri.
Având în vedere anturajul dlui Bancroft, e exclus.
Atunci zi-i şefului tău că ar fi ciudat, social vorbind, să-i salvez viaţa.
Sunt sigur că va înţelege.
Ca să fie clar,
te consider total necalificat ca anchetator.
Şi aici nu se fumează.
Personal, urăsc chestiile astea, dar...
m-ai reîntrupat într-un fumător înrăit.
Recipientul e adecvat nevoilor noastre.
Şi nu cred că-l vei folosi prea mult.
Dră Prescott, mi-am eliberat programul din această dimineaţă.
După cum ziceam, vă ajut cu tot ce pot.
Fumatul e interzis.
Psychasec are tot ce e mai bun pe piaţă
în materie de recipiente augmentate şi ameliorate.
Serviciile noastre sunt oferite exclusiv unor clienţi de elită.
Cel mai bun recipient de pe piaţă. Pune-ţi soţia în mine.
Cât bun-gust!
Afacerea principală sunt clonele.
Sigur ştii că o clonă costă mai mult decât câştigă unii într-o viaţă.
Deci sunt doar pentru matusalemici.
Clienţii noştri sunt cei mai rafinaţi şi mai bogaţi oameni din Protectorat.
Nu se complac în banalităţi precum moartea.
Meriţi să arăţi la exterior aşa cum te simţi la interior.
Meriţi acest recipient.
Acesta e seiful familiei Bancroft.
Avem permanent personal tehnic în seif.
Gus era aici când dl Bancroft a fost transferat din Osaka.
Nu sunt conştiente, nu?
Nu, creierele clonelor sunt şterse, cipurile sunt goale.
Recipientele sunt stimulate electric,
să-şi menţină tonusul muscular.
Vreau filmările de la sosirea lui Bancroft.
Pe când eram eu pus la stocare,
o luai razna dacă te reîntrupai de prea multe ori.
Disocierea personalităţii. O pacoste.
Dar se întâmplă numai la reîntruparea în recipiente diferite.
Dacă te reîntrupezi în propria clonă, o poţi face de câte ori vrei.
- Viaţă veşnică. Dacă ai bani. - E grozav, nu?
Şi ceilalţi ce fac?
Se reîntrupează în ce găsesc, dacă-şi permit.
Deci, clienţii voştri sunt transferaţi direct în clonele de aici?
La nivelul inferior există o conexiune securizată de descărcare a IDU.
Nu prea e securizată, dacă s-a încercat spargerea copiei lui Bancroft.
Poliţia crede că au fost Sondorii. Fură părţi din memoria matusalemicilor.
Clipe din copilăria unui rege, pierderea virginităţii unei vedete.
- E ceva obişnuit? - Se întâmplă mereu.
Valoarea lor pe piaţa neagră e imensă.
Am adus fişierul. Poftim.
Asta e tot?
Înregistrăm doar momentul readaptării pentru controlul calităţii.
Orice altceva ar fi o încălcare a intimităţii.
La care eu ţin foarte mult, după cum bine ştie Cristopher.
Christopher, mă bucur să te revăd.
E un privilegiu să vă ajutăm, dnă Bancroft.
Bună dimineaţa, dle Kovacs!
I-am spus lui Oumou că vreau să trec
şi să urmăresc ancheta îndeaproape.
Erai aici când soţul tău a fost reîntrupat?
Da. Când Laurens pleacă cu afaceri, îmi place să-l întâmpin la întoarcere.
Când s-a făcut înregistrarea?
Cu şase ore înainte de uciderea dlui Bancroft.
Ştiu că mă privesc pe mine, dar mă simt de parcă aş privi un străin.
Ce ai făcut la Osaka, înainte să revii?
Dl Bancroft a încheiat o afacere de 400 de miliarde de credite.
Pe care nu mi-o amintesc.
Asociaţii de acolo au fost interogaţi?
N-au văzut nimic anormal la dl Bancroft.
Dimpotrivă, era foarte abil şi concentrat.
Încă nu ştiu cum de am reuşit să fac afacerea atât de repede.
Apoi ai revenit aici.
- Tu ce ai făcut după aceea? - M-am dus acasă.
Laurens avea mai multă energie decât mine.
Şi tu?
Camerele de la Casa Solară l-au filmat pe dl Bancroft revenind acasă dimineaţa.
Îţi voi da imaginile.
Nu faci nimic tu însuţi. Nici măcar să răspunzi la întrebări.
Ţi-am zis, dle Kovacs, nu-mi amintesc nimic.
Nu înţeleg sensul acestui... interogatoriu.
Singurul deasupra oricărei suspiciuni în acest caz sunt eu.
Vrei răspunsuri, întrebările vin la pachet.
Să facem câţiva paşi, dle Kovacs.
Să fie limpede, dacă mor, te întorci la stocare.
Nu rezolvi cazul destul de repede, înapoi la stocare.
Îmi dau lacrimile de atâta încredere.
Să nu mă mai ameninţi vreodată.
Nu prea îmi place tonul.
Obişnuieşte-te cu el.
Voia avea acces în locuri unde nu vrei să intru
şi o să aflu răspunsuri pe care doar crezi că le vrei.
Ai vrut să lucrez pentru tine. Lucrez pentru tine.
Vrei să te respect?
Asta e mai greu.
Dacă nu-ţi place, poţi să mă trimiţi la stocare de acum.
Admir omul care poate privi în hău fără nicio tresărire.
Am putea face un matusalemic din tine.
Ţi-am descărcat la hotel imaginile de la Casa Solară.
Va trebui să văd interogatoriile cu toţi suspecţii
şi toate ameninţările la adresa familiei.
Ce cauţi aici, dră locotenent?
Ai acceptat cazul.
- De ce? - Am o gură de hrănit.
Nu ai muncă poliţienească de făcut pe undeva?
Ai aflat cine a încercat să mă ucidă aseară?
Lipsa supravieţuitorilor e o problemă, dar lucrez la asta.
Deja mă simt în siguranţă.
Alo? Da, ştiu. Vin.
Pe curând, Kovacs! Încearcă să nu te laşi omorât.
N-ar trebui să fie greu. Cine să vrea să mă omoare?
Salutare, băieţi!
Măiculiţă!
Bună, Poe! Nu ne-am văzut de mult.
Cât a trecut, 50 de ani?
De fapt, 47.
Parcă trăiai doar în mediul real.
Sufăr fiindcă nu mi-am plătit datoriile.
Trebuie să mă reabilitez
în faţa fraţilor şi surorilor din sindicatul hotelurilor IA.
Acum suntem sindicatul managerilor IA.
Owen a devenit teatru de revistă,
iar Rodney are un club de striptease şi-şi spune Z-Rod.
- Iar Maddy... - Ştiu cu cine lucrează Maddy.
Sau, mai degrabă... pentru cine.
Ai cu ce să-ţi plăteşti datoriile?
Am un oaspete.
Ia loc. Te primim în joc.
Încă-ţi mai spui Poe, nu?
De ce te prefaci mereu că eşti unul dintre ei?
Te îmbraci ca ei, vorbeşti ca ei. E foarte... ciudat.
Oamenii sunt fascinanţi.
Eşti ciudat! Cui îi pasă de oameni?
Cui îi pasă?
- Ei ne-au dat viaţă. - Da...
Un om l-a nenorocit pe Maddy, dar nu înseamnă că toţi sunt aşa.
Ei nu sunt ca noi. Sunt o formă de viaţă inferioară.
Aşa, frate.
Eu nu sunt servitorul lor.
Eu am ales să fiu proprietarul hotelului. Ţelul meu e să studiez omenirea.
Ar trebui să ai alte ţeluri, Poe.
Localul meu, Prick Up, e acum genul de afacere de succes.
Experienţe sexuale virtuale.
Uneori folosesc elemente vii la înregistrări.
- Elemente vii? - Oameni.
Oameni. Sunetele sunt mai realiste.
Partea tare e că alţi oameni plătesc ca vadă înregistrarea.
Încetează să-i mai serveşti pe oameni, Poe.
Începe să-i foloseşti.
Crezi că oaspetele tău va rămâne?
Chiar şi după atacul din hol?
- Atac armat? - Cadavre?
Poliţie?
Nu. N-au fost şobolani care să se-nfrupte din cadavre.
Ziua bună!
SECŢIE DE POLIŢIE STRADA FELL
Îmi spui pe unde ai fost?
Cine zice c-am fost undeva?
Scaunul gol de la şedinţa matinală, trei mesaje fără răspuns...
Nu-ţi verifici ONI-ul?
Mi-am făcut griji.
Nu e cazul. N-am păţit nimic.
Nu mai veghea asupra mea. Am o mamă pentru asta.
- Ce face Alazne? - Bine.
Încă mi se pare ciudat că vă tutuiţi. Am mai zis asta?
- De vreo două ori. - Ortega!
Dna Henchy a venit din nou. Ocupă-te de ea.
Dar nu e cazul meu, dle căpitan Tanaka.
Am o filosofie
despre discuţiile incomode cu cei proaspăt îndoliaţi.
- Vrei s-o auzi? - Eu ...
Cei care lipsesc de la şedinţe se oferă voluntari.
- Ocupă-te. - Da, domnule.
Rahat!
Fă-o tu.
Vrei să-i spun femeii ăsteia că BCPD a pierdut cadavrul fiicei ei?
Păi, Tanaka zice că nu e pierdut. O să apară.
La un moment dat, cineva va trebui să-i zică adevărul.
Nu-şi va primi fiica înapoi.
Pur şi simplu nu înţeleg.
Au trecut două luni şi nimeni nu-mi dă o explicaţie.
E moartă. De ce nu mi-aţi dat corpul ei?
Mă interesez.
Ştii de când n-am mai vorbit cu puiul meu?
De trei ani!
N-am apucat să-i spun că o iubesc!
Apoi am aflat că anul trecut s-a convertit.
Chiar dacă cipul ei n-are nimic... nu poate fi reîntrupată.
N-o voi mai vedea niciodată, nici măcar ca să-mi iau rămas-bun.
Ştii cum mă simt?
- Oarecum, da. - Ştii?
Dac-ai ştii, ai înţelege de ce vreau corpul fiicei mele.
- E tot ce mai am! - Dnă Henchy, calmaţi-vă.
Nici măcar nu ştiu ce faceţi cu ea.
De unde să ştiu?
Aţi vândut-o pentru organe? N-aveţi dreptul!
N-aveţi dreptul, mă auzi?
Pare vioi.
Vreo imagine din interior?
Nu sunt camere înăuntru.
Monitorul ăsta e o gioarsă.
E o piesă de anticariat. Ca tine.
Un răspuns elegant, dar tot nu văd nimic.
Îţi sugerez să-ţi foloseşti ONI-ul.
Bancroft, nu-ţi poţi evita soarta...
- O să... capul! - O să mă cac în gâtul tău!
O să te omor, matusalemic nenorocit!
SĂ ARZI DE VIU
Ce subtil! Poe!
Câte a trimis Prescott?
Mai ai de vizionat 3.578 de ameninţări cu moartea.
De anul acesta.
Ignoră toate ameninţările din alte lumi.
Împarte-le după trei criterii.
Ameninţări cu violenţă...
infractori, dacă se cunoaşte autorul...
şi tipul de violenţă.
Caută corelaţii între fişierele care îndeplinesc toate criteriile.
Şterge-le pe celelalte.
O să-mi facă plăcere să văd cum cerşeşti îndurare, rahatule!
Furia în faţa nedreptăţii e universală. Capacitatea de a riposta, nu.
Caută oameni cu pregătire militară sau experienţă de luptă.
Te reîntrupez de două ori, ca să vezi cum te omor!
În esenţă, violenţa e aproape întotdeauna, într-un fel sau altul...
ceva personal.
Numărpână la moartea ta reală.
Izolează nr 43.
Pentru fiica mea. Pentru Lizzie.
Eşti un om mort, Bancroft.
Te voi vâna pe muntele tău de oţel
şi-ţi voi zbura creierii.
Ţi-i voi împrăştia pe pereţi şi-ţi voi topi cipul.
Şi nici măcar nu-ţi vei da seama.
Înapoi.
Stop. Măreşte.
EXCLUSIV ÎN DOTAREA PROTECTORATULUI
Locotenent Ortega, ţinta a părăsit hotelul Corbul.
QUELL: ZELOTĂ, RADICALĂ, TERORISTĂ MUZEUL BAY CITY
ELLIOT BROKER DE DATE
ÎNCHIS
Maşinăria justiţiei...
e lentă, rece, viguroasă.
PROTECTORATUL INTERSTELAR
Ce dracu'?
Ce-ai făcut cu uşa mea?
- N-ai deschis. - E închis. Nu ştii să citeşti?
Am câteva întrebări.
Pentru fiica mea. Pentru Lizzie.
Laurens Bancroft m-a angajat să-i anchetez moartea.
Cine e Lizzie?
De unde naiba să ştiu? Holograma n-are legătură cu mine.
Vezi tu, scârţarii de militari, când dau o armă, consemnează cui i-o dau,
să-i reţină bani din soldă.
E o armă de asalt standard de puşcaş marin.
Are o serie, idiotule. E ca şi cum ai fi semnat-o.
Am auzit că Bancroft şi-a prăjit propriul cip.
Şi m-am îmbătat de bucurie.
Te-a trimis să mă ucizi?
Ai fost la puşcaşii marini. Infanterist?
Sanitar. Şi nu "am fost".
Sunt infanterist pe viaţă. Ieşi sau te-mpuşc!
Ai îngrijit oameni.
I-am şi împuşcat. Ieşi naibii afară!
Ce...
Ţi-ai revenit. Bine.
Pune aia jos.
Pat de o persoană, mâncare pentru unul, loc pe masă pentru unul...
Şi soţia ta, Elliot?
E moartă?
Bine, deci nu e moartă.
Te-o fi părăsit fiindcă eşti dezordonat. Uită-te şi tu ce-i aici!
Ava nu m-a părăsit, jigodie!
A luat 30 de ani pentru sondare.
Era hacker?
Cel mai bun din Cinci Oraşe. Până au prins-o.
Deci, Ava e nevasta. Atunci Lizzie e fiica ta.
- La ce te holbezi? - Fii pe pace. Nu eşti genul meu.
Nu te duce acolo!
Nu intra acolo. Pe bune!
Acum o să te omor!
Nu! Nu intra acolo!
Tehnologia evoluează. Dar oamenii, nu.
O să te omor!
Nu face asta! Pleacă de-acolo!
Suntem maimuţe inteligente şi vrem mereu acelaşi lucru.
Mâncare, adăpost, sex şi, în toate formele ei...
- Nu! - ...evadare.
ÎNCĂRCARE
Trezeşte-te şi miroase cafeaua.
Trezeşte-te!
Cred că tu eşti Lizzie.
Eu sunt Tak.
Ce ai păţit?
I-ai făcut rău?
Dacă ai atins-o pe fiica mea...
Ce naiba e cu tine?
Nu vezi că suferă? E captivă într-o buclă traumatică.
- De ce o ţii în virtual? - Doar aşa o pot vedea.
Corpul i-a fost ucis în bătaie, dar cipul era intact.
Are mintea afectată.
N-a mai zis un cuvânt de atunci.
- De ce-l bănuieşti pe Bancroft? - Ea mi-a zis că s-au întâlnit!
Zicea că el are nevoie de ea.
Că o să aibă grijă de ea.
Şi a sfârşit moartă.
Nu vreau să-ţi fac rău.
Trebuie să ieşi mai des, Elliot.
Laptele e expirat de o lună. O lună.
Ai un motiv temeinic. Şi pregătire militară.
La fel şi tu, se pare. Asta te face criminal?
Mai des decât pot ţine socoteala.
Dar nu l-ai ucis pe Bancroft.
Ţi-am spus, eu...
Poate că l-am ucis. N-ai de unde să ştii.
- Ai pregătirea şi abilităţile necesare. - Exact.
Şi fiica ta? Ai face orice s-o protejezi. Nu eşti prost.
Îl elimini pe Bancroft şi sigur apare unul ca mine.
Eşti arestat, iar ea rămâne singură pe lume.
Ce e Jack?
Nu-ţi spun nimic.
Bine.
Pleci, pur şi simplu?
Ăştia-s pentru cereale...
şi pentru uşă.
Îmi pare rău că am spart-o.
QUELL ZELOTĂ - RADICALĂ - TERORISTĂ
Bun venit la Bătălia de la Stronghold.
Trăiţi cruzimea Mesagerilor terorişti
care ucid femei şi copii fără apărare.
Fiţi martorii curajului şi victoriei Protectoratului.
BĂTĂLIA DE LA STRONGHOLD
Ştiam că n-ar fi trebuit să merg.
Rescrierea istoriei de către învingători e doar un alt gen de război,
purtat după încheierea măcelului pe câmpul de bătălie...
EXTERMINAREA MESAGERILOR
...pentru a ucide memoria celor înfrânţi.
Dar aveam şansa să o văd din nou.
Nu în vis sau într-o halucinaţie.
Mi-am zis că-mi va aduce puţină alinare.
Trebuia să fi ştiut mai bine.
CIPURI ALE MESAGERILOR DIN BĂTĂLIA DE LA STRONGHOLD
N-ar trebui să ai aşa ceva.
Învăţăm despre copacii-cântători la şcoală. Sunt rari.
De unde o ai?
Am... furat-o.
- Nici să furi n-ar trebui. - Cineva a furat şi cipurile astea.
Cândva au fost oameni.
Au fost Mesageri terorişti. Ne-ar fi ucis pe toţi...
Întoarce-te la grupul tău.
Nu vreau. Acolo e Emmeline.
E nou venită în clasă şi e o scorpie.
Mi-a furat prietena.
Eu şi Monica eram cele mai bune prietene.
De când eram mici.
Dar a venit Emmeline şi mi-a furat-o.
Sunt distrus.
Mama zice că e stupid să porţi pică.
Că trebuie să te eliberezi, altfel îţi ucizi sufletul.
Tu ce crezi?
Cred că mama ta habar nu are ce naiba spune.
- Poftim? - Chestia cu prietenii...
La un moment dat vine cineva şi le distruge cipurile.
Îţi e mai bine singură.
Bun venit acasă!
Bună, mamă!
Intră oricând vrei.
Nu ai pic de mâncare aici.
Nimeni nu respectă o poliţistă slăbănoagă.
N-o să te las să mori fiindcă nu vrei să mănânci enchilada.
Şi dezastrul ăsta? Când ai de gând să despachetezi?
Sunt ocupată, asta e tot.
Prea ocupată ca să-ţi strângi lenjeria intimă?
Mie-mi place aşa.
Aştepţi pe cineva care să te ajute la despachetat
şi sigur nu pe mine.
Ştii, ai putea oricând să te muţi într-o casă cu adevărat a ta.
Ana Luisa, de la curăţătorie, mi-a zis
că s-a ridicat un bloc nou de apartamente lângă Tenderloin.
Nu, mamă. Asta e casa mea.
Rămân aici.
Înţeleg.
Ce ştiu eu?
Sunt doar o femeie de modă veche. Ruptă de realitate.
Am doar o viaţă şi nu vreau să am alta.
Nu începe iar!
Cum să le explic asta fraţilor şi surorilor tale?
Tuturor, la biserică?
Tatălui tău, Dumnezeu să-l ierte?
Că ai renunţat la codificarea religioasă?
Ai zis şi tu, tata e mort. N-ai ce să-i explici.
Stai jos. Mâncăm.
Fără codificare, poţi fi reîntrupată după ce corpul tău moare.
Nu e bine.
Nu te mai poţi împărtăşi.
Părintele Huerta nu te mai poate spovedi.
Când a murit tata...
şi n-am mai putut să-l întrebăm ce s-a întâmplat sau cum s-a întâmplat,
n-ai simţit că...?
Tatăl tău era un om credincios.
N-ar fi vrut niciodată să fie reîntrupat.
Ştiu.
Şi dacă aş muri eu?
Ce ai face?
Ce ai face, mamă?
Dacă vrei să ştii, îţi voi spune.
Dacă te-aş pierde, mi s-ar frânge inima.
Lumea mea s-ar zgudui din temelii.
Aş vărsa atâtea lacrimi cât să umple oceanele lumii.
Şi totuşi...
n-aş vrea să-ţi rişti sufletul.
Acum, că s-a terminat cu prostia de 653,
nu se va mai vorbi de reîntruparea morţilor.
La dracu'!
- Nu mai înjura! - Iartă-mă.
Locotenent Ortega, ţinta a intrat în Licktown.
Rahat!
- Ce e, Kristin? - Trebuie să plec.
Mulţumesc.
Ai voie să ţii aia acasă?
Mulţumesc pentru cină! Te iubesc.
Trezeşte-te şi miroase cafeaua.
Laşi arma aici.
Cabina 102.
Ia un prosop din teanc. Şi nu cumva să-l furi.
Vrei să mă vezi? Sunt aici, iubire.
Te costă doar câteva credite.
INTRĂ CA SĂ TE DESFEŢI
Ia spune... Vrei să mă atingi?
PRIVEŞTE-MĂ ATINGE-MĂ
Spune-mi ce vrei, iubire.
Cum te cheamă?
Anemone.
Vrei să mi-o tragi?
Să ţi-o bagi în mine?
Oriunde vrei...
Mai ţii minte o fată...? Cred că a lucrat aici.
Nicio fată care a lucrat aici n-o să facă ce pot face eu pentru tine.
O chema Lizzie.
Lizzie Elliot.
Ce dracu' e asta? Eşti copoi?
- Pleacă, până nu strig după ajutor. - Nu.
Sunt Ava. Ava Elliot. Mama ei.
Aiurea! Mama lui Lizzie e la stocare.
Eşti doar un nenorocit şi o să ţip.
Stai!
Mi-au dat un recipient de bărbat, dar sunt mama ei.
Minţi cu neruşinare.
Nu mint. Cineva m-a angajat pentru ceva şi...
m-a scos de la stocare şi mi-a dat recipientul ăsta.
O să omor un om.
Dacă o fac, primesc recipiente noi pentru mine şi pentru Lizzie.
- Ai face asta? - Aş face orice pentru fetiţa mea.
Mama mea n-ar face-o niciodată...
Dar cineva blochează reîntruparea lui Lizzie şi...
Nu ştiu de ce.
Trebuie să aflu cine a ucis-o.
Ştii dacă Lizzie avea clienţi regulaţi?
Cineva important? Vreun ciudat?
Dnă Elliot... toţi sunt ciudaţi pe aici.
Avea un client regulat.
- Îi ştii numele? - Nu ...
Nu-l ştiu. Dar e bogat, un matusalemic.
- Lizzie era preferata lui. - O bătea?
Nu, el nu e aşa.
- El are grijă de fetele lui. - Cum anume?
Ce face?
El ţi-a făcut asta?
Nu. E în regulă.
E unul dintre cei buni.
- Ce strică, plăteşte. - Cum aşa?
Dacă ucide o fată din greşeală, îi cumpără un recipient mai bun.
Unei fete, mai demult,
i-a dat un corp cu zece ani mai tânăr şi cu o pereche grozavă de sâni.
Lizzie avea vreun iubit gelos, căruia nu-i plăcea clientul ei regulat?
Ascultă, o plăceam pe Lizzie, dar nu eram foarte apropiate.
O să întreb.
Revino mâine.
Nu contează cu cât te plăteşte cineva.
N-ar trebui să laşi pe nimeni să-ţi facă rău. Meriţi mai mult.
Nu mă cheamă Anemone, dnă Elliot.
Ci Alice.
Vă mulţumim pentru vizita la Jack It Off. Sperăm să reveniţi.
Primul lucru pe care îl descoperi e că nimic nu e ce pare.
Ignoră presupunerile.
Nu te încrede în nimeni.
Arma.
- Doar încărcătorul. - Bine.
Nu trebuia să-mi cercetezi fata.
Încercam doar să aflu ce a păţit.
Ai omis câteva lucruri.
Ţie nu-ţi pasă de ea.
Nici n-am zis asta.
Atenţie!
Doar nu mă crezi atât de prost.
N-ar fi trebuit să te-ntorci.
Băga-mi-aş!
Poliţia! Aruncaţi armele!
Cine naiba eşti? Poliţia? CTAC?
Acum 250 de ani eram în cealaltă tabără.
Nu sta în lumină.
Mâinile sus!
Eşti arestat pentru distrugere de material organic.
POLIŢIA BAY CITY
La noapte rămâi aici, sub ochii mei.
Îmi spui de ce m-au atacat tipii ăia?
Ieşi dintr-un bordel îmbrăcat aşa şi te miri c-au vrut să te jefuiască?
Pe bune?
O să mă pui sub acuzare?
Pentru ce? Distrugere de material organic al unor traficanţi de droguri?
Sunt prea obosită ca să completez hârţoage.
Spune-mi ceva, Kovacs.
Ai aflat mai multe despre Bancroft.
De ce mai lucrezi pentru nenorocitul ăla?
Înainte să fiu Mesager...
Am lucrat pentru Protectorat.
- Multă vreme. - N-am ştiut asta.
Nimeni nu ştie. Nu e o activitate care se înregistrează în sistem.
Şi eram bun.
Vrei să ştii de ce?
Sunt capabil de aproape orice.
Nu cumva rişti să depăşeşti o limită care nu trebuie depăşită?
E posibil.
Când se va-ntâmpla, te anunţ.
Când se va întâmpla...
voi fi chiar lângă tine şi te voi opri.
Ortega...
am impresia că nu te poţi opri nici pe tine.
Iertaţi-mă, dră locotenent. Trebuie să-l eliberăm.
E inacceptabil.
- Eşti teafăr, dle Kovacs? - N-are nici pe dracu'!
Voi vorbi cu cpt Tanaka mâine-dimineaţă.
Ai depăşit limita, lt Ortega.
Aşa se aude.
MORGĂ
GOL
Compartimentul frigorific şapte e gol.
Ar trebui să ştii...
mama ta te iubeşte.
Cum adică ai promis să-i trimiţi flori lui Vicky?
În ziua crimei am dus-o pe Vicky la gară să-şi ia bilete.
Ai fost cu ea în după-amiaza când a fost ucisă?
Da.
Şi de ce n-ai spus poliţiei?
Frumos costum!
Am studiat detectivi particulari celebri din trecut.
Şi cred că te pot ajuta din onorabila poziţie
a partenerului de nădejde, mereu alături.
Care e adesea ucis.
Cum eu sunt o IA...
e mai puţin probabil.
Nu.
Nu?
"Nu" e cam departe de zeflemeaua sardonică a unui detectiv.
"Nu, la dracu'!" e mai bine?
Te aşteaptă cineva în apartament.
- De ce le tot dai voie în camera mea? - Mă tem că n-am avut de ales.
Ce cauţi aici?
Vreau să ştiu ce progrese ai făcut.
Îmi fac griji pentru soţul meu.
Care plăteşte ca să bată târfe în Licktown.
E foarte complicat...
- Da? - ...să stai cu un om mai mult de un secol.
I-am dăruit lui Laurens 21 de copii.
Nu are copii decât cu mine.
Dar, uneori, complexitatea poate fi istovitoare.
Mă fascinezi.
Vii dintr-o epocă a curajului...
a riscului.
Eşti tot ce această lume a pierdut.
Îţi frămânţi degetele când ai emoţii, ştii?
De ce aş avea emoţii?
Poate că e teamă.
Dacă mi-ar fi teamă, m-ai salva, dle Kovacs?
N-ai nevoie să fii salvată.
- Ai fost cu vreo femeie de când ai ieşit? - Nu despre asta vorbeam.
Poate că tu nu vorbeai despre asta.
Cred că e destul.
Destul?
E un cuvânt interesant.
Nu mi-e familiar.
Ai auzit de Empatin?
Îi spune Merge Nine pe stradă. Dacă-l poţi procura.
E un feromon biochimic.
Aduce corpurile pe aceeaşi lungime de undă.
Recipientul meu e tehnologie biochimică ultramodernă a Laboratoarelor Nakamura.
Corpul meu secretă Merge Nine când sunt excitată.
E în saliva mea...
în sudoare...
în vagin.
Nu i te opune.
Iartă-mă, părinte, căci am păcătuit.
Am avut dorinţe carnale.
Tot ce simţi tu ... simt şi eu.
Tot ce simt eu simţi şi tu.
Am făcut lucruri oribile, violente...
de neiertat.
Ce dracu'?
Unde naiba ai fost?
Am abuzat de autoritatea mea din motive egoiste...
Am provocat durere şi suferinţă fără să am dreptul.
Iartă-mă, te rog.
Clipele de pace pe care le găsim uneori
nu sunt decât război prost deghizat.
Iar capitularea, uneori,
poate fi la fel de crudă ca orice atac.
Subtitrare: Retail